АНАЛІЗ РЕГУЛЯТОРНОГО ВПЛИВУ

до проєкту наказу Міністерства фінансів України 
«Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків»

I. Визначення проблеми

Проєкт наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків» (далі – проєкт наказу) розроблено відповідно до пункту 100.13 статті 100 Податкового кодексу України (далі – Кодекс) та у зв’язку зі змінами до Кодексу, внесеними Законами України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIIІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі – Закон № 1797) та від 16 січня 2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі – Закон № 466).
Законом № 1797 Кодекс доповнено статтею 192, підпунктом 192.1.2 пункту 192.1 якої передбачено, що нормативно-правові акти з питань, які належать до компетенції контролюючих органів, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (зокрема податкову політику), яким також згідно з пунктом 100.13 статті 100 Кодексу встановлюється Порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов’язань або податкового боргу платника податків.
Також Законом № 1797 до статті 100 Кодексу внесені зміни, зокрема щодо обрахунку розміру процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов’язань або податкового боргу, порядку прийняття рішень про розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань або податкового боргу та механізму повідомлення про такі рішення, погодження прийнятих Державною податковою службою України (далі – ДПС) рішень з Міністерством фінансів України (далі – МФУ), запровадження податкової застави у разі розстрочення (відстрочення) грошового зобов’язання на суму 1 млн грн і більше тощо.
Окрім того, згідно із Законом № 466 якщо заявлена сума становить 10 млн грн і більше, розстрочення, відстрочення надається за умови прийняття рішення ДПС та його погодження з МФУ.
Разом з тим відповідно до Закону України від 14 січня 2020 року № 440-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв’язку з проведенням адміністративної реформи» започатковано новий формат діяльності Державної податкової служби України як єдиної юридичної особи, у зв’язку з чим її територіальні органи здійснюватимуть діяльність не як юридичні особи публічного права, а як її відокремлені підрозділи, що потребувало актуалізації назв податкових органів.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1797, пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 466, якими протягом встановленого строку з дня набрання чинності цими Законами доручено переглянути та привести нормативно-правові акти міністерств у відповідність із цими Законами.
Отже, виходячи з наведеного, проєктом наказу передбачається визнання таким, що втратив чинність, Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 574 (далі – Порядок 
№ 574), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1853/24385, та затвердження МФУ відповідного наказу в новій редакції.
Практична необхідність прийняття проєкту наказу обумовлена потребою запровадження механізму реалізації наданого підпунктом 17.1.5 пункту 17.1 статті 17 Кодексу платникам податків права на одержання відстрочення (розстрочення) сплати податків у порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом, та наданого підпунктом 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Кодексу контролюючим органам права на прийняття рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань або податкового боргу в порядку, передбаченому законодавством.
Така сукупність норм, що визнається правом, закріплює можливість вчинення певних дій і поширюється на необмежене коло осіб.
Відповідно до пункту 2 розділу І проєкту наказу його дія поширюється на усіх платників податків, визначених статтею 15 Кодексу.
Згідно зі звітом «Про стан обліку платників» (форма № 1 – ОПЗ) кількість основних платників – юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, які здійснюють діяльність, становить станом на 01.01.2020 – 3 209 920, станом на 01.01.2021 – 3 260 649.
Отже, потенційно кожний з таких платників податків може ініціювати перед податковим органом одержання розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу).
Також негативним наслідком незатвердження наказу ймовірно може бути  ненадання розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань, що призведе до виникнення податкового боргу (або його накопичення) та застосування фінансової відповідальності у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, а наслідком ненадання розстрочення (відстрочення) податкового боргу – до його стягнення.
За даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі – ІТС ДПС) сума податкового боргу до зведеного бюджету станом на 01.01.2020 становить 124,7 млн грн, а на 01.01.2021 – 105,0 млн гривень.
Невідповідність чинному законодавству чинної редакції Порядку № 574 та незатвердження проєкту наказу може призвести до неоднакового тлумачення та правозастосування відповідних положень, ускладнюватиме застосування на практиці наданих законом прав як платниками податків, так і податковими органами, а про підвищену важливість цього питання свідчать звітні показники про кількість платників податків, суму податкового боргу, суму наданих розстрочок (відстрочок).
Основні групи, на які справляє вплив нормативно-правовий акт:

Групи	Так	Ні	
Громадяни	+		
Держава	+		
Суб’єкти господарювання:	+		
у тому числі суб’єкти малого підприємництва	+		

II. Цілі державного регулювання

Основною ціллю розробки проєкту є затвердження державного регулювання процедури розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків, що надасть можливість змінювати встановлені Кодексом строки сплати податків шляхом розстрочення/відстрочення, упереджуючи виникнення та накопичення податкового боргу, що позитивно впливатиме на фінансовий стан платників податків та на доходи бюджетів, зокрема у вигляді плати за користування таким розстроченням (відстроченням) у вигляді процентів. 
Також метою підготовки проєкту наказу є забезпечення реалізації вимог статті 100 глави 9 розділу ІІ Кодексу, до якої внесено зміни Законами № 1797 та № 466.

III. Визначення та оцінка альтернативних способів досягнення цілей 

1.	Альтернативні способи досягнення цілей державного регулювання:
Вид альтернативи	Опис альтернативи	
Альтернатива 1	Розробити та затвердити проєкт наказу «Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків»	
Альтернатива 2	Залишити чинне регулювання, що на даний час не відповідає чинному законодавству, без змін	
2. Оцінка вибраних альтернативних способів досягнення цілей:
Оцінка впливу на сферу інтересів держави
Вид альтернативи	Вигоди	Витрати	
Альтернатива 1	Прийняття наказу сприятиме визначенню механізму розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків, прийняття відповідного рішення та його погодження (у разі потреби), укладення відповідного договору, механізму сплати розстрочених (відстрочених) сум і нарахованих процентів за користування таким розстроченням (відстроченням), відображення відповідних показників в ІТС ДПС, а також відповідних форм документів, необхідних для реалізації такого механізму на практиці	Не потребує додаткових матеріальних та інших витрат державного чи місцевого бюджетів та суб’єктів господарювання.
Витрати здійснюються в межах видатків державного бюджету, передбачених на відповідний бюджетний рік, зокрема у 
2021 році для Державної податкової служби України за найменуванням відомчої і програмної класифікації видатків «Керівництво та управління у сфері податкової політики» (код програмної класифікації видатків 3507010, код функціональної класифікації видатків 0112) у Загальному фонді Державного бюджету України на видатки споживання передбачено 10023,4 млн гривень	
Альтернатива 2	Відсутні
	Відсутні.
У разі неприйняття проєкту наказу не буде запроваджений підзаконним актом механізм реалізації статті 100 Кодексу 	

3. Прямого впливу на сферу інтересів громадян немає. 

4. Оцінка впливу на сферу інтересів суб’єктів господарювання.

Проблема однаково впливає на усіх платників податків, визначених статтею 15 Кодексу, на яких поширюється дія проєкту наказу.
Згідно зі звітом «Про стан обліку платників» (форма № 1 – ОПЗ) кількість основних платників – юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, які здійснюють діяльність, становить станом на 01.01.2020 – 3 209 920, станом на 01.01.2021 – 3 260 649.

Вид альтернативи	Вигоди	Витрати	
Альтернатива 1	Прийняття наказу сприятиме визначенню порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків, недопущенню неоднозначного (множинного) трактування таких положень суб’єктами господарювання, задовольнятиме інтереси суб’єктів господарювання шляхом реалізації права на перенесення встановленого Кодексом строку сплати грошових зобов’язань (податкового боргу) на більш пізній строк, а також збереженню його фінансового стану та власне такого суб’єкта господарювання	Можуть виникати витрати, пов’язані з наданням платником податків до органу ДПС заяви про розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) разом з відповідним пакетом документів у паперовому вигляді.
Сума прямих матеріальних витрат суб’єкта господарювання на створення (друк, копіювання) пакета документів, що самостійно подається до податкового органу, у кількості близько 20 аркушів, становитиме 14 грн, а на направлення пакету документів з використанням послуг ДП «Укрпошта», зокрема вартість послуг оператора поштового зв’язку за пересилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення витрачатиметься 42,5 гривень.
При цьому після запровадження у законодавстві процедури розстрочення/відстрочення в електронному вигляді відповідні  статті витрат мають зникнути.
Не потребує додаткових матеріальних та інших витрат суб’єктів господарювання	
Альтернатива 2	
Х	Неприйняття наказу передбачатиме використання суб’єктами господарювання наказу, що нині є неактуальним, але яким до цього часу регламентується порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків, що потребує приведення у відповідність	

Витрати, які будуть виникати внаслідок дії регуляторного акта 

Сумарні витрати за альтернативами	Сума витрат, гривень	
Альтернатива 1 – Затвердження регуляторного акта. Сумарні витрати для суб’єктів господарювання великого і середнього підприємництва згідно з додатком 2 до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта (рядок 11 таблиці «Витрати на одного суб’єкта господарювання великого і середнього підприємництва, які виникають внаслідок дії регуляторного акта»)	

Х	
Альтернатива 2 – Відсутність регулювання. Сумарні витрати для суб’єктів господарювання великого і середнього підприємництва  згідно з додатком 2 до Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта (рядок 11 таблиці «Витрати на одного суб’єкта господарювання великого і середнього підприємництва, які виникають внаслідок дії регуляторного акта»)	

Х	
IV. Вибір найбільш оптимального альтернативного способу досягнення цілей

Рейтинг результативності (досягнення цілей під час вирішення проблеми)	Бал результативності (за чотирибальною системою оцінки)	Коментарі щодо присвоєння відповідного бала	
Альтернатива 1	3	Усі важливі аспекти проблеми будуть вирішені у разі затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків	
Альтернатива 2	1	Проблема продовжує існувати	

Рейтинг результативності 	Вигоди
(підсумок)	Витрати
(підсумок)	Обґрунтування відповідного місця альтернативи у рейтингу	
Альтернатива 1	Прийняття наказу сприятиме визначенню порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків, укладення відповідного договору та механізму сплати розстрочених (відстрочених) сум і нарахованих процентів, а також відповідних форм документів, необхідних для реалізації такого механізму на практиці 	Не потребує додаткових матеріальних та інших витрат. Можливе виникнення окремих статей витрат, пов’язане із адміністративною реформою органів ДПС, пов’язаною з їх централізацією, започаткуванням функціонування ДПС як  єдиної юридичної особи. При цьому після запровадження у законодавстві порядку розстрочення/відстрочення в електронному вигляді наявні статті витрат мають зникнути	1 Цілі прийняття регуляторного акта можуть бути досягнуті	
Альтернатива 2	Х	Неприйняття наказу може призвести до неоднакового (множинного) трактування його положень при застосуванні на практиці усіма сторонами відповідних правовідносин, а відсутність порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків заважатиме реалізації наданого платнику податків Кодексом права.	2 Цілі прийняття регуляторного акта не можуть бути досягнуті (проблема продовжує існувати)	

V. Механізми та заходи, які забезпечать розв’язання визначеної проблеми

Реалізація поставлених цілей забезпечується шляхом прийняття наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків».
Запропонованим регуляторним актом передбачається встановити загальну для усіх платників податків процедуру розстрочення (відстрочення), що передбачає механізми, пов’язані з поданням заяви, прийняттям рішення, укладенням/розірванням договору, сплатою розстрочених (відстрочених) сум разом з нарахованими процентами, перенесенням строків сплати, за допомогою впровадження яких вбачається можливим розв’язати вказану проблему.
Також регуляторним актом визначається механізм взаємодії між ДПС та її територіальними органами, ДПС та Міністерством фінансів України щодо розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань (податкового боргу) платників податків.
Зміни, пов’язані з адміністративною реформою, внаслідок якої відбулася централізація з районного на обласний рівень органів стягнення та їх повноважень, зокрема щодо розстрочення/відстрочення, з одного боку, можуть чинити негативний вплив на платника податків, у зв’язку з наявністю витрат часу і коштів, необхідних для відвідання органу ДПС обласного рівня, а, з другого боку, – позитивний, оскільки запроваджено інститут уповноважених осіб, за допомогою якого рішення може прийматися не лише керівником (його заступником), а й уповноваженою особою.
Удосконалення регуляторного акта в частині розрахунку суми процентів за користування розстроченням (відстроченням) за обліковою ставкою НБУ на дату його надання, а не на кожний день дії розстрочення (відстрочення), надасть можливість платнику податків визначити загальну суму процентів за весь період дії та мати можливість планувати і прогнозувати свої фінансово-економічні показники діяльності.
Окрім того, у зв’язку зі стрімким розвитком сучасних інформаційних технологій, концептуальним запровадженням у законодавстві України засад міжвідомчої електронної взаємодії та електронної взаємодії з платниками податків, адміністративною реформою в системі органів ДПС з’явилася можливість у запропонованому регуляторному акті запровадити можливість подання заяви про розстрочення (відстрочення) в електронному вигляді, що надасть можливість покращити сервісне обслуговування платників, підвищити ефективність надання адміністративних та інших публічних послуг в електронній формі, зменшити витрати коштів та часу на направлення документів та їх отримання у паперовій формі, створити ефективну систему електронних послуг в Україні та стати одним із кроків щодо запровадження дистанційної процедури погашення податкового боргу, зокрема у частині розстрочення (відстрочення) для підвищення рівня прозорості їх надання органами ДПС.
Перший крок вже зроблено шляхом запровадження у податковому законодавстві засад електронного кабінету, який започатковано з 01.01.2018. На даний час практична реалізація визначеної у регуляторному акті форми взаємодії може здійснюватися шляхом подання платником податків заяви в електронній формі та сканованих копій документів наявними засобами електронного зв’язку, що надасть можливість зекономити час та кошти на витратні матеріали, необхідні для виготовлення паперових заяв та їх доставку засобами поштового зв’язку, кур’єром або працівниками підприємства нарочно. 
Заходи, які повинно здійснити Міністерство фінансів України для реалізації вказаних цілей:
-	отримання погодження Державної податкової служби України;
-	отримання висновку Державної регуляторної служби України;
-	отримання погодження Міністерства цифрової трансформації України;
-	подання нормативно-правового акта на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України.

VІ. Оцінка виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні впроваджувати або виконувати ці вимоги

Для реалізації норм регуляторного акта відсутні додаткові витрати з державного бюджету та місцевого бюджету.
Реалізація норм регуляторного акта не передбачає фінансових витрат з боку суб’єктів господарювання.

VIІ. Обґрунтування запропонованого строку дії регуляторного акта

Строк дії проєкту акта є необмеженим, оскільки норми Кодексу, які передбачають необхідність прийняття проєкту акта, мають необмежений термін дії.

VIIІ. Визначення показників результативності дії регуляторного акта

Розмір надходжень податків і зборів (обов’язкових платежів) до Зведеного бюджету України, пов’язаних з дією регуляторного акта, не обраховується. 
Кількість платників податків, що обліковуються в органах ДПС, пов’язаних з дією регуляторного акта, не обраховується. Загальна кількість платників визначається станом на звітну дату за даними ІТС ДПС.
Розмір коштів і час, що витрачатимуться платниками податків, у зв’язку з виконанням вимог акта – не зміниться.
Рівень поінформованості суб’єктів господарювання щодо основних положень регуляторного акта є високим. Проєкт акта розміщено в мережі Інтернет на офіційному сайті Міністерства фінансів України для громадського обговорення. Після державної реєстрації регуляторний акт буде оприлюднений в Офіційному віснику України, на офіційному порталі Верховної Ради України (www.rada.gov.ua), на офіційному вебпорталі ДПС (www.tax.gov.ua), на сторінці Інформаційно-аналітичного центру «ЛІГА» (www.ligazakon.ua).
Показниками результативності регуляторного акта є:
1) кількість чинних договорів про розстрочення (відстрочення) грошових зобов’язань та податкового боргу згідно зі статтею 100 Кодексу та загальна сума розстрочених (відстрочених) платежів за даними ІТС ДПС станом на звітну дату; 
2) сума нарахованих процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов’язань та податкового боргу за даними ІТС ДПС станом на звітну дату; 
3) кількість погоджених МФУ рішень ДПС про розстрочення та відстрочення грошових зобов’язань або податкового боргу платника податків за інформацією Міністерства фінансів України.

IX. Визначення заходів, за допомогою яких здійснюватиметься відстеження результативності дії регуляторного акта

Базове відстеження результативності дії регуляторного акта буде проведено через один рік з дня набрання чинності регуляторним актом шляхом аналізу звітних показників ІТС ДПС.
Повторне відстеження дії результативності регуляторного акта буде здійснюватися через два роки після проведення заходів базового відстеження шляхом аналізу статистичних показників дії цього акта.
У разі виявлення неврегульованих та проблемних питань, які передбачається встановлювати за допомогою аналізу якісних та кількісних показників цього акта, буде розглядатися можливість їх виправлення шляхом внесення відповідних змін.
Виконання заходів з відстеження результативності дії регуляторного акта забезпечується Міністерством фінансів України спільно з ДПС.

Міністр фінансів України	                             Сергій МАРЧЕНКО

«___» _________ 20__ р.